![](https://uncg.me/wp-content/uploads/2024/07/косовополиција-150x150.png)
Косово*: Црни дани за медије
20/07/2024![](https://uncg.me/wp-content/uploads/2024/07/stojovic-294b68e1-150x150.webp)
Новинарка РТРС-а одбила незаконит позив на саслушање
23/07/2024Некадашњи сниматељ и директор фотографије Телевизије Црне Горе, Саво Јовановић, преминуо је у 85. години живота.
Јовановић је рођен 1939. у Подгорици. Завршио је Школу за умјетничке занате у Херцег Новом 1963. године. Од 1967. повремено је ангажован у Телевизији Титоград у одјељењу сценографије, а 1970. засновао је радни однос и до 2001. прошао пут од асистента до главног сниматеља, помоћника редитеља, ветерана с којим су сарађивали редитељски великани.
У његову професионалну биографију уписани су бројни документарне емисије: Биљешке из дневника мога оца, Жене чекају, Балада о Никшићу, Живјети у Гусињу, Истина о легенд, Сеоба светаца, Кампо Мамула, Дневник јулских дана, Године самоће, Слике Воја Станића и друге
Као сниматељ или директор фотографије Јовановић потписује и више играних и документарних серија црногорске Телевизије: Јоле, Јоле, Шалајко, Театар поезије, Црногорска културна ризница, као и ТВ драме Живо је мртво дубоко, Крени према мени, Ђе рекосмо пођосмо, Виљушка се држи у лијеву руку …
Његову сниматељску каријеру обиљежила је и сарадња са Живком Николићем. Снимао је игране филмове Јована Лукина, Чудо невиђено, У име народа, Искушавање ђавола и био један од помоћника редитеља у ТВ серијама Ђекна још није умрла, а ка ће не знамо и Ориђинали.
За комплетан стваралачки опус и особен филмски израз добио је награду Живко Николић Филмског фестивала Херцег Нови и награду за животно дјело Златни објектив Црногорске кинотеке.